Miért kell megelőzni az első törést?

Ø      A már bekövetkezett csigolyatörés után a következő évben kettő-ötszörösére nő egy újabb csigolya-összeroppanás kockázata (Ref.3, Johnell 2001/ Ref. 4. Lindsay R., 2001).

Ø      A törések előfordulásának gyakorisága (incidencia) rendkívül gyorsan nő. A csípőtáji törések száma a világon 1990-ben 1.7 milliót tett ki; emelkedését 2050-ig 6.3 millióra becsülik (Ref.2, Cooper C., 1992)

Ø      Az oszteoporózisos törések száma az életkor előrehaladtéval nő; nők gyakrabban szenvednek el törést, mint a férfiak.

Ø      A csigolyatörések hetekig, vagy esetenként hónapokig tartó súlyos fájdalmat okozhatnak.

Ø      A beteg egy vagy több csigolyatörés után a mindennapi élet legegyszerűbb tevékenységeit - öltözködés, tisztálkodás, főzés, mosogatás – igen gyakran csak nehezen tudja elvégezni.

Ø      A sportolás szinte lehetetlenné, a társadalmi érintkezés bonyolulttá válik. Mindezek fáradtságot, elesettséget, magárahagyatottságot és a függetlenség elvesztését vonják maguk után.

Ø      Míg a csípőtáji töréseket követő operáció direkt mortalitása 1% és 5 % között mozog, a törést követő éven belül a teljes mortalitás a 25 % - ot is elérheti. Sok beteg a műtét utáni néhány hónapon belül a komplikációk és kísérő betegségek következtében hal meg.  A betegek akár 30 %, a függetlenségét elveszítve, élete végéig ápolásra szorul.

Ø      A csípőtáji törések sebészi ellátásának költségei, a hospitalizációval, rehabilitációval együtt, csillagászati méreteket öltenek, egyre nőnek, súlyos terhet róva a népegészségügyre, társadalombiztosításra és az egészségügyi költségvetésre.